Alle ret!
Hr. kaptajn. Vi har gjort rede for 20 mænd!
Lorens, tag dig sammen!
Du vil være hos din tante i tre måneder.
- Den gamle dame? - Ja.
På Norre Vossborg?
I Jylland?
På Norre Vossborg herregård vil du have tid til at tænke -
- over din opførsel -
- og kommer på bedre tanker.
Om forladelse.
Jeg rejser bort for stedse -
- og jeg vil aldrig nogen sinde se dig igen.
For jeg har lært her, at livet er hårdt og brutalt -
- at i denne verden findes der ting, der er -
- umulige.
Lorens.
Hvordan kan en løjtnant fra husarerne -
- lade sig selv blive besejret og afvæbnet af ...
Af nogle fromme farveløse personer -
- som ikke engang har råd til at få salt på deres suppe?
Jeg kan ikke glemme billedet af den smukke kvinde.
Du er en drømmer, Lorens.
Men jeg ville foretrække at være som dig.
Jeg vil glemme alt, hvad der skete på vestkysten.
Nu vil jeg se fremad, ikke tilbage.
Jeg vil kun tænke på min karriere -
- og en dag vil jeg være et lysende eksempel i en lysende verden.
Vi trygler for Herrens barmhjertighed.
Vi må udleve Herrens arbejde med kærlighed.
Mange tak, kære dame. De er sød.
Stockholm er en charmerende by.
Ja, Skandinavien emmer af smukke byer.
Jeg er meget berejst, men jeg længes allermest efter at være alene.
Jeg elsker stilheden.
Stilheden og lyden af bølgeskvulp.
Så skal De besøge Jyllands kyst.
Den er betagende og helt urørt.
Der kan De få frisk luft og slappe af.
Jeg kender et sted.
De kan bo hos købmanden.
Almægtige Gud, Deres nåde når himlen -
- og Deres retfærdighed når havets dyb.
Her er en diva.
Hun vil snart have Paris ved sine fødder.
- Goddag, hr. - Goddag.
Jeg er kommet til Deres smukke land af helbredsgrunde.
Jeg bor hos købmanden.
Jeg vil meget gerne give sangtimer -
- til den unge dame, der bor her.
Hun har en smuk stemme og med lidt træning -
- vil hun synge som en engel.
Det er vigtigt, når man skal synge i Guds ære.
Er De papist?
Ja, romerskkatolsk ... en papist.
Kom indenfor, monsieur ...
Monsieur Achille Papin.
Jeg har talt med min datter -
- og De har min velsignelse.
Det glæder mig. Tak. Farvel.
Farvel, monsieur Papin.
Farvel, mademoiselle.
Farvel, monsieur.
- Vi ses snart. - Ja.
Åh, mange tak.
Udmærket.
De vil være en lysende stjerne på himlen.
Ingen har sunget så smukt, som De vil synge.
De vil være den eneste stjerne.
De andre vil falme.
Kejseren vil komme og høre Dem -
- og det vil den ydmyge syerske også.
De har talent nok -
- til at distrahere de rige fra deres rigdom -
- og trøste de fattige i deres armod.
En stemme i mig kalder dig
Den kalder mig fra mit hjerte
Kom bare, sig ikke nej
Det er frydens stemme
Jeg skælver, men jeg lytter
Jeg er bange for min fryd
Begær, kærlighed og tvivl
Strides i mit hjerte!
Så kom med mig, min skønne
Masetto elsker mig stadig
Jeg vil gøre dig til en prægtig kvinde
Åh, min sjæl svækkes allerede
Kom, kom
En stemme i mig kalder dig
Jeg skælver, men jeg lytter
Kom nu, sig ikke nej
Jeg er bange for min fryd
Lad os gå, min skønne
En stemme i mig kalder dig
Masetto elsker mig stadig
Du vil være en prægtig kvinde
Åh, min sjæl svækkes allerede
Åh, kom
Lad os gå
Ja, hånden og hjertet mødes
Hinandens kærlighed forener os
Kærlighed vil forene os
Ja, hånden og hjertet forenes
Hinandens kærlighed gengældes
Kærlighed vil forene os
Kærlighed vil forene os.
Goddag, madame
Farvel, mit liv
Farvel, mit hjerte
Farvel, mine håb.
"Kære damer ..."
Madame ...
Vi er bange for, vi ikke kan ansætte Dem.
Vi har ikke tilstrækkelig indkomst -
- til at ansætte -
- så erfaren en hushjælp.
Men jeg vil kun arbejde for monsieur Papins venner.
Jeg vil arbejde gratis.
Hvis I ikke tager mig ind, er det blot døden, som venter.
- Bliv hos os. - Ja, bliv.
Du skal lægge det i blød.
Du skærer det.
Lidt øl.
Sådan her gennem en ... "sigte".
- Tamis. - Ja, gennem en Tamis.
Det skal koges i en time.
For det er landet
Hvor jeg blev født
Du gode gud.
Bare en enkelt gang, så er I søde. En rigtig fransk middag.
En rigtig fransk middag ...
Udmærket, Babette.
Nej, Babette. Absolut ikke.
De damer ...
- Det er i orden. - Tak.
Mange tak.
Mine små vagtler!
Herren velsignet.
Til den franske middag.
Det er en Clos de Vougeot 1845 ...
Fra Chez Philippe på Rue Montorgeuil.
En general.
Forfængelighed.
Alt ...
... er forfængelighed.
Jeg har opnået alt, hvad du drømte om -
- og tilfredsstillet alle dine ambitioner.
Til hvad nytte?
I aften må vi gøre det klart.
Du skal bevise for mig, at jeg tog det rette valg dengang.
Kan summen af sejre gennem mange år -
- være nederlag?
Tak, fordi jeg måtte komme.
Godaften, kære søstre og brødre.
Sid ned.
Fantastisk.
En amontillado!
Den fineste amontillado jeg nogen sinde har smagt.
Det er uden tvivl ægte skildpaddesuppe.
Og sikke en skildpaddesuppe!
Men fyld generalens glas, når det er tomt.
Det er blinis Demidoff!
Dette er uden tvivl en Veuve Clicquot 1860!
Venner, jeg kan forsikre jer, at pastorens samlede prædiker -
- er blandt Hendes Majestæt Dronningens kæreste læsestof.
I Paris vandt jeg engang en ridekonkurrence -
- og nogen af de franske officerer -
- inviterede mig ud -
- på en af byens fineste restauranter, Café Anglais.
Overraskende nok var køkkenchefen en kvinde.
Vi fik cailles en sarcophage -
- en ret, som hun selv opfandt.
General Galliffet, aftenens vært -
- forklarede, at denne kvinde, denne køkkenchef -
- havde evnen -
- til at transformere en middag til en slags kærlighedsaffære -
- som ikke skelnede -
- mellem den fysiske og åndelige appetit.
General Galliffet sagde, at han før -
- havde udkæmpet en duel for en smuk kvindes kærlighed -
- men nu var der ingen kvinde i Paris, han ville udgyde sit blod for -
- undtaget for denne køkkenchef.
Hun blev anset for det største kulinariske geni i historien.
Det, vi nu spiser, er ikke mindre -
- en cailles en sarcophage.
Men det er virkelig en cailles en sarcophage.
Smager det godt, tante?
Ja, stormen har lagt sig.
Nej, se de smukke vindruer!
Barmhjertighed og sandhed mødes.
Retfærdighed og lyksalighed skal kysse hinanden.
Mennesket tror i sin tåbelighed og kortsynethed -
- at han må tage sit valg i livet.
Han skævler ved alle risici, han tager.
Vi kender alle til ...
... frygt.
Men nej.
Vores valg er uden betydning.
Øjeblikket kommer, når vores øjne åbner -
- og vi omsider indser -
- at nåden er endeløs.
Vi skal blot afvente det i tillid -
- og modtage det i taknemmelighed.
Nåden har ingen vilkår.
Og se ...
Alt, hvad vi har valgt -
- er givet til os -
- og alt hvad vi har afvist -
- bliver også givet til os.
Ja, vi får også det tilbage, som vi har kastet bort.
Barmhjertighed og sandhed mødtes.
Retfærdighed og lyksalighed -
- skal kysse hinanden.
Knægt ...
Er der mere Clos de Vougeot?
Jeg har været hos dig -
- hver dag i mit liv.
Sig, at du ved det.
Så må du også vide, at jeg vil være hos dig -
- indtil min sidste dag.
Hver aften skal jeg sidde til bords med dig.
Ikke med mit legeme -
- som intet betyder -
- men i min sjæl.
For i aften har jeg lært, min kære -
- at i vores smukke verden -
- er alt muligt.